У другі роковини початку повномасштабної війни сотні ірпінців зібралися на Дорозі життя (відео)
![У другі роковини початку повномасштабної війни сотні ірпінців зібралися на Дорозі життя (відео) У другі роковини початку повномасштабної війни сотні ірпінців зібралися на Дорозі життя (відео)](https://itvua.tv/wp-content/uploads/2024/03/unnamed-file-1-1024x576.jpg)
Олександра Страдецька, журналістка:
«Валізи, дитячі візочки, сумка для тварин. Ці речі – відлуння лютого-березня 2022 року. Їх залишали тут – на романівському мосту — люди, які рятувалися із палаючого Приірпіння. Цей міст назавжди залишиться дорогою життя».
У другі роковини початку повномасштабної війни під романівським мостом – сотні ірпінців. Сьогодні вони не ховаються тут від артилерійських обстрілів російських окупантів, а дякують за життя цьому місцю захисникам і волонтерам.
25 лютого 2022-го року романівський міст підірвали українські військові, щоб перешкодити наступу окупантів на Київ. Тоді саморобний дерев’яний місточок через річку Ірпінь був чи не єдиним шляхом порятунку. Через нього пройшли близько 40 тисяч людей.
Єгор Куцинь, мешканець Ірпеня:
«Ми перелазили і там був великий потік річки. Допомагали перелазити військові. Я хочу побажати їм великого щастя і дякую, що вони мене врятували».
Сьогодні тут вшановували пам’ять тих, хто не зміг пройти «дорогою житття». Захисників, які загинули у битві за Ірпінь. Мирних мешканців, яких вбили росіяни.
Валентина Миргородська, мешканка Ірпеня:
«У мене тут друг загинув, то я просто не могла, купила квіти і прийшла».
У пам’ять про загиблих біля мосту лишили квіти та дитячі іграшки. А на бетонних опорах розвішали символічних паперових ангелів.
Антон Головенко, депутат Ірпінської міської ради:
«На жаль, не всіх врятувала ця дорога. Не всі залишилися живими, не всі врятувалися. Але як би не було, для кожного мешканця – це особливе місце, яке назавжди запам’ятається, і тут завжди особливі емоції виражатимуться».
Серед присутніх на «дорозі життя» сьогодні були і врятовані, і ті, хто рятував. Серед них – ветеран війни, волонтер Борис Балмасов.
Борис Балмасов, ветеран війни, волонтер:
«Це те місце, де люди були готові все віддати, щоб перейти цей міст. Віддавали машину на тероборону, вона там потім працювала, щоб просто ми допомогли їм перейти цей міст. Ми допомагали не для того. Нам нічого не потрібно було. Просто були такі випадки. Це згадувати тяжко дуже».
Олександр Маркушин, Ірпінський міський голова:
«Я дуже пишаюся своєю героїчною громадою. Завдяки вам, завдяки нашим Збройним силам, наше місто отримало найвищий статус – місто-герой Ірпінь. Це завдяки вам і нашим Збройним Силам».
«Слава Україні! Героям Слава!»
Джерело: Містоінформ